Stor oplevelse at være med bag Pokal eller Hospital optagelser
![](https://usercontent.one/wp/www.crossbladet.dk/wp-content/uploads/2024/05/maya.jpg?media=1725443554)
Onsdag 22. maj 2024 fik vi en oplevelse for livet, ved at være med bagved et professionelt filmhold, der lavede optagelser.
Vi handlede med kort varsel, og sagde pænt ja tak til at være med bagved optagelserne på Pokal eller Hospital, der handler om lidt af hvert, men mest om noget på en crossbane. Det handler blandt andet om motocross og quad, hvor hovedrollen, som er skuespiller, er crosskører, der stiler efter at komme med til supercross, og lillebroren til hovedrollen, er quad køreren Simon Thuesen.
Pokal eller Hospital handlingen
Ved vores ankomst i Aulum, hørte vi lidt om selve handlingen, og den lød i dette øjeblik ret crazy, hvor der blandt andet var en “slagter” med en kagerulle, og det havde vi svært ved lige at placere i denne verden. Men i takt med de kom i gang med optagelserne, og vi hørte mere om projektet, så begyndte det at give mening, og brikkerne røg stille og roligt på plads.
Vi fortæller dog ikke mere end hvad du selv kan se, på vores billeder, men bare glæd dig.
Maya Ida Ravn og Benjamin Sejbjerg
Artikel foto er forfatteren Maya Ida Ravn, der har skrevet historien, på denne pilotepisode, der gerne skal ende ud i en tv-serie, hvor vi har hørt en fugl synge om, at DR-TV blandt andet har vist interesse, men det er ikke noget vi har fået bekræftet. Benjamin Sejbjerg på billedet herunder er producer på dette projekt, og han ved faktisk lidt mere om motocross, end hvad man lige forventede.
(Artiklen fortsætter efter billedet)
![](https://usercontent.one/wp/www.crossbladet.dk/wp-content/uploads/2024/05/benjamin.jpg?media=1725443554)
Benjamin er så lokal, som man kan blive, for han er selv fra Aulum, og har selv kørt motocross, så han vidste lidt mere end gennemsnittet på dette hold, hvor flere andre dog også havde stiftet bekendtskab med sporten. Vi snakkede blandt andet med hans far og søster, der også var på besøg under optagelserne, og de ser ikke pokkers meget til ham i hverdagen, så nu var muligheden der.
MX Miljøet svigtede
Man vil så gerne have mere fokus, og opmærksomhed på denne sport, men få dukkede rent faktisk op, med den korte varsel, og støttede op om projektet, hvilket vi finder skuffende. Var der træning med en kører, så stod man i nakken på hinanden, for at få en plads, men desværre ikke i dette tilfælde. De havde forventet mindst 15 kørere, men det blev til seks af slagsen, med forældre, som så fik ekstra opmærksomhed, og blev sat ind mange steder, både som personer, og med brug af deres maskiner. Michael Christensen (Tristan´s far) var den eneste med en reel crossbil, og det var heldigt, for den blev brugt til mange ting, og hvis de ikke havde været der, ville det havde været et problem, men sikkert et der blev løst. Djernis MX havde også deres lastbil stående, men var ikke selv til stede, og den brugte de siden af, til nogle optagelser.
(Artiklen fortsætter efter billedet)
![](https://usercontent.one/wp/www.crossbladet.dk/wp-content/uploads/2024/05/michael.jpg?media=1725443554)
Ventetiden er stor
Der var helt vildt meget ventetid, både inden de overhovedet kom i gang, for det blæste helt vildt derude, og dette ændrede i nogle ting, men også bare mellem de forskellige scener. Det var i vores øjne et stort setup, og det hele skulle flyttes rundt, hver gang, og så skulle der laves en masse indstillinger, inden de kunne “skyde” næste optagelse. Dette kunne man godt mærke på de unge mennesker, men de fik lov til at køre lidt, både på Maxi, og mellembanen, men det støvede så meget, at det blev nogle korte sessioner.
Svært at rumme
Vi kæmper lidt med at rumme de enormt mange oplevelser, og indtryk, nok også fordi vi først var færdige til midnat onsdag, og crossbladet hoppede i høkassen omkring 02:00, og var efter nogle timers søvn, atter i gang på kontoret.
Flinke og imødekommende
Alle menneskerne der tøffede rundt med kamera, lyd, billede, runner, skuespillere osv osv, var super flinke og imødekommende, samt venlige til at forklare, hvad der skete. Vi havde en del spørgsmål, og fik også svar, men om det så hænger ved, må vi se indtil næste gang.
Det var super fedt at være med, og vi kan kun sige tak for oplevelsen.
Ses ude på banerne.